Etsitään joku, joka myy lippuja.
Eikö täällä ole kojua tai jotain?
Ei. Täällä on vain tavallisia ihmisiä, tekemässä tavallista mustanpörssin lippukauppaa.
Katso tätä. Näiden ihmisten kanssa pitää pysyä tiukkana.
Täytyy tinkiä ja neuvotella.
Kuinka paljon?
165 dollaria syvennykseen. Ette saa enää sen parempia.
Me otamme ne.
165 dollaria. Meille ei jää paljoa muihin menoihin.
Et tarvitse sellaisia, kun näet Stu Wolffin.
Rahat ovat meikkipussissasi.
Aivan.
Mikä hätänä?
Se ei ole täällä.
Meikkilaukkuni ei ole täällä.
Sen täytyy olla.
Koska näit sen viimeksi?
Junassa.
Jätin sen pesualtaan taakse.
Voi ei.
Ehkä se johtuu karmasta.
Meidän täytyy mennä sisään väkijoukon mukana.
Pitääkö meidän mennä pummilla sisään?
Se ei olisi meidän tasoistamme, -
mutta en keksi parempaakaan keinoa tässä tilanteessa.
En ole koskaan mennyt pummilla minnekään.
En voi tehdä sitä.
Olen suunniltani vain ollessani täällä.
Ramppikuumetta. Se menee ohi.
Tämä on hiukan kinkkistä, joten seuraa esimerkkiäni.
Mitähän kappaleita he soittavat?
Toivottavasti he soittavat Love Loserin.
Olen niin innostunut.
Tuntuu kuin olisin odottanut tätä koko ikäni.
Odotahan hetki.
Voisinko vielä vilkaista lippuasi?
Lippuani. Totta kai.
Tiedätkös, se ei ole täällä.
Minun on täytynyt pudottaa se tai jotain.
Ei lippua, ei konserttia.
Vaadin saada tavata esimiehesi.
Niinkö? Voit tavata hänet ulkopuolella.
Tule ovelle.
Mene etsimään Stu.
Pysy siinä.
Älä liiku. Minä tulen sisään.
Minun täytyy olla serkkuni kanssa.
Hänellä on harvinainen tauti, joka saa hänet tukehtumaan, -
ja hän ei voi hengittää, joka johtaa kuolemaan.
Häntä ei saisi jättää yksin.
Hän on yksin, tukehtumaisillaan ja hän ei hengitä.
Minun täytyy olla hänen kanssaan koko ajan.
Hyvä on.
Hyvä suunnitelma.
Ehkä meidän pitäisi mennä hotelliin.
Mitä? Ja jäädä pois konsertista?
Enpä usko.
Emme oikeastaan ole konsertissa.
Olemme lähellä.
Stu Wolff on vain muutaman metrin päästä meistä.
Ja sitten hän viettää loppuiltansa meidän kanssamme.
Sinun harhakäsityksesi hämmästyttää minua.
Ella, mihin olet menossa?
Älä jätä minua.
Tule takaisin.
Mitä sinä oikein teet?
Menen takaisin hotellille.
Aiotko siis vain luovuttaa?
Mitä jos kaikki luovuttaisivat?
Silloin ei olisi Amerikkaa, sähköä tai digitaalista tallenninta.
Meidän täytyisi katsoa ohjelmat heidän aikataulujen mukaan.
Emme koskaan näkisi Renée Zellwegerin töitä, -
tai Christina Aguileran.
Jos kaikki luovuttaisivat, -
me istuisimme Euroopan mutamajoissa syömässä rikkaruohoja.
En käskenyt lopettaa kehitystä.
Sanoin vain, "Mene takaisin hotelliisi."
Etkö halua nähdä Carlan ilmettä, -
kun saavumme juhliin?
Haluan.
Hienoa! Lähdetään Sohoon.
Mihin siellä?
Emme edes tiedä missä Stu asuu.
Tiedämmehän. Minulla on tämä.
Kuva ovesta?
Se ei ole vain ovi.
Siinä on musta ovi ja ikkunoita.
Sinulla pitäisi olla uskoa, Ella.
Soho on New Yorkin taiteellinen sielu.
Se on kulman takana.
67 korttelia on kulman takana?
- Valmis? - Olen.
Valmis?
Joku mies seuraa meitä.
Älä ole naurettava, Ella.
Rikollisuus New Yorkissa laskee kokoajan.
Tule. Mennään.
Tuolla on mies koiran kanssa, ja hän seuraa meitä.
Okei. Pysy tässä. Minä hoidan tämän.
New Yorkilaiset tietävät miten hankaluudet hoidetaan.
Katso.
Hei!
- Isä, mitä teet täällä? - Äitisi soitti.
Hän pyysi pitämään sinua silmällä.
Hän oli hermostunut.
Äiti syntyi hermostuneena.
Mihin olette menossa?
Bileisiin.
Ette tuollaisina. Olette ihan märkänä.
Isä, mikään ei voi pilata paraatiani.
Minä pidän bileistä.
Jos ilmestyt sinne, -
Stu Wolff ei koskaan ajattele, että olen kainostelematon.
Etkö voisi odottaa ulkona?
Ihan lähellä.
Mutta jos näen, että jokin on hullusti, tulen sisään.
Pidän todellakin bileistä.
Kiitos, isä.
Voisitko pitää matalaa profiilia?
Sinä säikytät ystäväni.
Selvä.
Mutta minä tarkkailen.
Hän ei enää häiritse meitä.
Oletko valmis pitämään hauskaa?
Toivon niin.
Selvä. Hyvä.
Tuo oli Santinin auto.
Hei. Lola Steppe. Ella Gerard.
Mukava nähdä sinua taas.
Minun täytyy nähdä kutsunne.
Outoa, että kysyt.
Jätimme ne konserttiin.
Nimemme pitäisi olla vieraslistalla.
Tuossa ne on.
Tohtori ja rouva Lawrence?
Niin.
Äitini ja isäni. He eivät päässeet.
Äidilläni on ihottumaa, ja isäni on leikkauksessa.
Eikö nimesi ollut Steppe.
Voisinko käyttää puhelintasi? Minun täytyy soittaa vanhemmilleni.
Tämä on yksityinen asunto, ei Grand Central Station.
Käytä puhelinkoppia.
Stu, nämä ovat sinun omat bileesi!
Nämä ovat sinun bileesi!
Sinä et määräile minua enää, Steve.
Etkö muista? Se on loppu.
Tule sisään, ennen kuin nolaat itsesi.
Sinä koskit minua...
Muistatko?
Hän on ollut päänvaiva joka puolella maailmaa.
Onneksi hän ei ole meidän ongelma enää.
Steve! Steve!
Rakastan sinua.
Anna minun puhua sinulle hetken.
Ilman roskia ja autoja, -
on kuin seuraisi Heatcliffiä nummella.
- Ehkä meidän ei pitäisi. - Voisitko rauhoittua.
Ennemmin luopuisin hänestä, kuin elämästäni.
- Mihin luulet hänen olevan menossa? - Johonkin mahtavaan paikkaan.
Tämäkö on mielestäsi mahtava paikka?
Minua pelottaa olla täällä yksin, Lola.
Emme ole yksin.
Olemme aikuisen kanssa.
Sitä tosiasiaa sivuten, ettei hän ole meidän kanssa, -
ja hän ei ole edes aikuinen.
Hän on rokkitähti.
Herra Wolff?
Mitä?
Tule mukaani.
Tule. Autetaan hänet pois.
Hän haisee kuin tukossa oleva viemäri.
Ella. Ella. Näe hänen kauneus.
Voi Luoja. Hän itkee.
Uskotko kuinka onnekkaita olemme?
Melkein kuulen heidän rukoilevan, ettemme istuisi heidän viereen.
Saata hänet nopeasti paikoilleen, ettei kukaan haista häntä.
Kaikki haluavat jotain minulta.
Te luulette, että olen tavallinen kaveri.
En ole tavallinen.
Luuletteko, että kukaan tietää kuka olen?
Minä en edes tiedä kuka olen.
Kunhan saadaan hänelle kahvia, -
hänestä tulee totuuden, intohimon, -
ja pelottoman rohkeuden mies, jonka tiedän hänen olevan.
Mitä teille tulee?
Luuletko, että minulla on yhtään kunnon ystäviä?
Me otamme vain kahvia.
Minä en.
Minulle kypsä tuplahampurilaisvati, -
ja isoja sipulirenkaita.
Anna hänelle vain kahvia.
Hän ei ole nyt valmis syömään mitään.
Minä haluan tuplahampurilaisvadin.
Onko se liian vaikeaa?
Teidän kahden olisi parempi pitää hänet kurissa.
Pomo ei siedä mitään häiriötä.
Mitä haluatte?
Nimikirjoitukset? Rahaa?
Levytyssopimuksen?
Hei, tytöt, haluatteko jotain minulta?
Tämäkö on runoilija, joka valaisi pimeimpiä hetkiäsi?
Enkö kertonut, että hän on piinattu sielu?
Stu, onko sinulla yhtään käteistä?
Me tavallaan jätimme omamme junaan.
Tiesin teidän haluavan rahaa.
Katsokaa.
Ei mitään.
Tuo ei ole sipulirengasta.
Voitko uskoa tätä?
Olemme Stu Wolffin kanssa kahvilla.
Minulla on niin paljon kysyttävää työstäsi.
On mahdotonta puhua jollekin, -
joka on juonut noin paljon.
Sinä et vain ymmärrä taiteellista sielua.
Hän juo niin paljon turruttaakseen tunteidensa kiihkon.
Kuten kaikki nerot, Ella.
Haluan sipulirenkaita.
Tämä on donitsi!
Haluan sipulirenkaita.
Heti.
Mikä tämän paikan palvelussa oikein on vialla?
Olemmeko yhdessä?
Keitä olette?
Kohtalo on tavallaan johdattanut meidät yhteen.
- Tässä on Ella. - Ella mikä?
Ella Gerard.
58 Birch Hollow Road, Dellwood, New Jersey.
201-555-0199.
Vanhempani asuvat nyt New Yorkin Hiltonissa.
En halua huolestuttaa heitä sillä, että minut pistettäisiin vankilaan.
On äitini syntymäpäivä.
Ostin hänelle maton.
Hiljaa, herra Wolff.
Sinä?
Lola Steppe.
Isäni nimi on Calum Steppe.
Osoite on 512 Bleecker Street.
212-555-0125.
Selvä, te kolme -
istutte tuonne siksi aikaa, kunnes olen soittanut pari puhelua.
Mikä sinussa on vialla?
Miksi valehtelit tuolla lailla poliisille?
He saavat selville, että isäsi on kuollut.
Mitä on meneillään?
- Keitä te kaksi olette? - Mikä sinussa on vialla?
Etkö pelkää, mitä vanhempasi sanovat?
Olen hyväksynyt sen, mitä elämä voi tuoda tullessaan.
Mutta miksi ihmeessä annoit väärän osoitteen?
Ella. Luulen, että sinun todellinen sielusi ja henkesi, -
on vihdoinkin alkanut tulla esille.
Miksi valehtelit?
En valehdellut.
Isäni asuu Bleecker Streetillä.
Ja hänellä on vuokravalvottu asunto ja koira nimeltä Negus.
Kerroit, että isäsi kuoli moottoripyöräonnettomuudessa.
Liioittelin vähän.
Vähän?
Vähän liioittelu on sellaista, kun sanot olevasi vähän pidempi.
Kun sanot isäsi olevan kuollut, vaikkei hän ole, -
se on käsityskyvyn yläpuolella.
Voimmeko puhua tästä myöhemmin?
Meidän pitäisi ensiksi kertoa Stulle, mitä tapahtui.
Sinun pitäisi kertoa minulle, mitä tapahtui.
Miksi sanoit isäsi olevan kuollut?
Hän kuoli?
Koska?
Minulla oli syy.
Ja se oli mikä?
Totuus?
Ei, valhe.
Kyllä, totuus!
Muistathan, mikä se on?
Olimmeko ravintolavaunussa?
Minulla on muistikuva "Hyvästä joulusta".
Odota hetki. Haluaisin todella selittää.
Juuri nyt puhun hänelle.
Selvä. Koko totuus.
Valehtelin, koska halusin tehdä itsestäni kiinnostavamman.
Kiinnostavamman?
Olemme 1500 kilometrin päässä kotoa New Yorkin poliisiasemalla -
juopuneen rokkitähden kanssa odottamassa kuolleen isäsi saapumista.
Haluat olla kiinnostavampi? Kiinnostavampi kuin mikä?
Sinä et vain ymmärrä.
Se oli uusi kaupunki ja uusi koulu.
Minä ymmärrän.
Ja valehtelin äitini puolesta.
Minun täytyi suojella häntä lähiöltä.
Vanhempasi eivät vain ymmärtäneet häntä.
Joten tapoit isäsi?
Ella!
Olisi mukavaa, jos vain lopettaisit puhumisen.
Ella, älä viitsi.
Mitä täällä oikein tapahtuu?
Pidättäkää tuo mies!
Hän on hiippari.
Ella, isä. Isä, Ella.
Hei. Olen Calum Steppe, hänen isänsä.
Mitä tapahtui?
Sitä minä olen kysellyt.
Kun ilta jatkui pimeyden laskeutumiseen asti, -
ympäristön sydämettömät kadut, -
kuusi meistä kokoontui ylikonstaapelin ympärille, -
ja minä kerroin tarinamme.
Yritimme epätoivoisesti päästä tämän miehen konserttiin, -
koska ajattelin hänen olevan mahtavin runoilija sitten Shakespearen.
Menetimme rahamme, emmekä voineet maksaa lippua.
Sitten yritimme mennä kuokkavieraina hänen juhliinsa, -
muuten olisimme kieltäneet unelmamme lopullisesti.
Kun hän rynnisti pois vintiltä, -
seurasimme häntä varmistaaksemme, ettei hän aiheuttaisi mitään ongelmia.
Minulla on muistikuvia.
Olin sammunut pultsareiden keskelle.
Uskon, että he auttoivat minua.
Tiedän, että minun pitäisi olla vihoissani, mutta on liian myöhäistä olla vihainen.
Olen kiitollinen, että mitään pahempaa ei tapahtunut.
Se näyttää samalta kuin "The Dog Years":in koira.
Se on "The Dog Years":in koira.
Se on koira "The Dog Years":issa?
Sisarentyttäreni rakastaa niitä kirjoja.
- Olet kuuluisa! - Hän ei ole yhtä kuuluisa kuin sinä.
Molly ei usko, että olen todellakin tavannut sinut.
Negus, eikö?
Ja Calum Steppe, eikö?
Kyllä.
Tarkastimme kertomuksenne, ja olette vapaat lähtemään.
- Anteeksi, herra Wolff? - Niin?
Saisinko nimikirjoituksenne?
Tietenkin.
Kersantti Roselle.
Stu Wolff.
Nyt kun tämä juttu on ratkaistu, -
haluaisiko kukaan tulla bailaamaan kanssani?
Minä haluaisin.
Et voi olla suuttunut minulle ikuisesti.
Pyydän, anna minulle anteeksi.
En ole valmis antamaan sinulle anteeksi.
Nämä ovat vuosisadan bileet.
Etkö halua nauttia niistä kanssani?
En ole oikein biletuulella.
Olen pahoillani.
Olen todella pahoillani. Anteeksi.
Sanot tuon vain pelastaaksesi illan.
Enkä.
En oikeasti tiedä, mitä tekisin ilman sinua.
Mitä on tekeillä? Miksi olette vielä täällä ulkona?
Emme ole sellaisella tuulella, että voisimme mennä sisälle.
Hyvä on sitten.
Antakaa minun viedä teidät takaisin hotellille.
Ehkä voisimme mennä sisälle pieneksi hetkeksi.
Hei!
Siinähän te olette!
Jos hakisimme teille jotain kuivaa vaatetta?
Pesetän nuo mekot, ja lähetän ne isällesi, -
joka on muuten loistava.
Luulenpa, että hän ja minä tulemme olemaan kamuja.
Joo, olen ostanut kaikki hänen kirjansa.
Yläkertaan.
- En näe häntä, näetkö sinä? - En.
Voitko uskoa tätä?
Olemme hänen vaatteissaan.
Ja makuuhuoneessaan.
Älä viitsi, Ella. Juhli kanssani, ole kiltti.
Haluan kaiken olevan kunnossa välillämme.
Niin minäkin.
Sinun täytyy luvata, ettet enää koskaan valehtele minulle.
Lupaan. Kautta kiven ja kannon. Vannon sen, Ella.
- Lupaatko? - Lupaan.
Hyvä on.
Hyvä on sitten.
Olemme hänen huoneessaan.
- Mitä tahdot tehdä? - En tiedä.
Tuo on niin törkeää!
Carla!
Hei, Carla!
Olemme etsineet sinua.
Näitkö hänen kasvonsa?
Hän näyttää todella vihaiselta.
Tiedän tuon katseen.
Tiedäthän, elämä saattaa olla niin satunnaisesti kaunista.
Antaa palaa, tytöt!
Voi hyvä luoja.
Pelastajani.
Voi hyvä luoja.
Se on Steve.
- Se on Steve! - Pysähdy.
Stu. Tiedän, että olet todella kiireinen.
Ajattelin, että voisin jutella kanssasi.
Miksei? Ole vieraani.
En voi uskoa, että tapasin sinut.
Tarkoitan, en voi uskoa, että istun tässä miehen kanssa, -
joka kirjoitti kaikki mielialaani nostavat laulut.
Mitä ajattelit kun kirjoitit -
"Joidenkin ovien takana ihmiset odottavat säkenöintiä"?
Ei ajatustakaan.
Mutta sinä kirjoitit sen?
Elämä on pientä sumua, pientä uppoamista.
Tiedätkö, tuo jotenkin kosketti minua.
Olen varma, että myös satoja miljoonia muitakin tyttöjä, mutta eritoten minua.
Olen iloinen, että voin tehdä palveluksen fanilleni.
Ei. En ole vain fani.
Istuin jalkojesi päällä. Tarkoitan metaforisesti.
Kun kuuntelen "Always Morningia", -
pidän ylläni harmaata takkia, sillä sinullakin on harmaa takki levyn kannessa.
Pidät ylläsi harmaata, sillä se on moniselitteistä.
- Olenko oikeassa? - Et.
Minä olen oikeassa.
Näytät pettyneeltä.
Niin olenkin.
Minuun.
Kyllä!
Tarkoitan, ajattelen vieläkin, että olet mahtavin juttu sitten Shakespearen.
On vain harmi, etten ikinä voi keskustella kanssasi runoudestasi.
Mikset?
Koska, herra Wolff. Olette juoppo.
Toivon, että tämän takaisin laittaminen on helpompaa, kuin sen ulos saaminen.
Arvaa mitä!
Olen kotiarestissa.
Niin minäkin! Olen niin ylpeä sinusta!
Tämä on se päivä, jota olen odottanut -
sitten ensimmäisen kesäleirini, jolloin Carla kertoi kaikille lapsille, -
että jos he leikkisivät kanssani, he kuolisivat.
- Hän hymyilee. - Hän bluffaa.
Minun täytyy nyt mennä luokkaan.
Kertokaa minulle miten meni.
Tule. Mennään katsomaan hänen ilmettään.
Joo.
Katso tätä.
Hei, Carla.
Oliko sinulla hauskaa?
Jos se ei olekaan se suuri teeskentelijä.
Tule kuuntelemaan millaiset Sidarthur-bileet olivat.
Miksi me tahtoisimme kuulla, mitä sinulla on sanottavaa?
Ella ja minä olimme siellä.
Kuulitteko tuon? Hän sanoi, että he olivat siellä.
Valehteleminen ei auta. Kaikki tietävät, ettette mennytkään.
Älä esitä ettet nähnyt meitä. Varmasti näit.
Ella ja minä pääsimme sisään Stu Wolfin ansiosta, koska käytännössä pelastimme hänen henkensä.
- Kerro heille, Ella. - Minun ei tarvitse todistaa mitään.
Ella, älä nyt ala esittelemään uutta personaalisuuttasi.
Haluaisitko katsoa kuvia bileistä, Lola.
Tiedän kuinka ihastunut olet Stu Wolffiin. Minulla on hienoja kuvia hänestä.
Me vietimme koko illan hänen kanssaan.
Suurimpien juhliensa aikaan, hän lähti ollakseen kanssasi.
Et selviä tästä. Me olimme juhlissa. Isänikin oli siellä, hän ja Stu aikoivat tavatakin vielä.
Mikä isä?
Eihän sinulla ole isää.
Sanoit, että hän kuoli ennen kuin muutitte tänne.
Siis, mitä aioit?
Keksit aina vain lisää tarinoita. Luuletko, että olemme tyhmiä, koska emme ole New Yorkista.
- Näit meidät. - En nähnyt, valepukki.
Se sinä olet, valepukki. Eihän nimesi edes ole Lola, vaan Mary.
Ella on oikeassa. Ei minun tarvitse todistaa mitään teille.
Tiedät, että olimme siellä.
Voi ei! Hän itkee.
Katsokaa vauvaa.
Sinulla ei ole oikeutta kirjoittaa ylös sanomisiani.
Nuo ovat minun...
Anteeksi, neiti Baggoli. En voi jatkaa.
- Minulla on kerrottavaa. - No nopeasti, Lola, nopeasti.
Minun täytyy tunnustaa. Lainasin Elizan asua viikonlopuksi.
Olen pahoillani, mutta minusta tuntui, ettei ollut muuta vaihtoehtoa.
Ei vaihtoehtoa? Miksi?
Minun oli pidettävä sitä Sidarthurin juhlissa.
Milloin aioit luovuttaa, Mary?
Ei, etpäs. Et voinut ottaa pukua.
Koska pidän sitä lukitussa turvakaapissa pukuhuoneessa.
Keinoja on, neiti Baggoli. Keinoja on.
- Missä se nyt on? - Palautettuna, turvassa.
Se näyttää ihan samalta, mutta jotenkin erilaiselta.
Uskotteko häntä?
Ensin hän ottaa puvun ja palauttaa sen. Sitten hän menee juhliin, jossa häntä ei nähdä.
Totta se on! Puku kastui, Stu Wolff vaihdatti minulle kuivat vaatteet.
Hän kertoi, että on tärkeää, että tunnen oloni mukavaksi.
Jäähyväiskonserttinsa iltana hänellä ei ole muuta tekemistä, kuin nähdä Mary kuivissa vaatteissa.
Tytöt, lopettakaa!
Hän lähetti sen takaisin isälleni limusiinissa, joka oli tämän näyttämön kokoinen.
Puku limusiinissa? Voitteko kuvitella?
Hän on isäni ja isän koiran suuri fani.
Sitten koirasi antoi hänelle nimikirjoituksen?
Mutta lainasin pukua!
Katso, Stu Wolff antoi tämän minulle ihan itse.
Se on t-paita hänen kiertueelta. Miten muuten olisin sen saanut?
Roskiksesta, kuten kaiken muunkin.
Täällä liinalla pyyhin hänen kyyneleensä.
Pitäisi varmaan lähettää se dna-testiin.
Unohdin pullonkorkkikorun hänen talolle.
Hän kertoi isälleni palauttavansa sen lähettipalvelun kautta.
Puku ajelemassa limusiinilla. Niin kai sitten, -
muuten sen olisi pitänyt ottaa taksi.
Olet hassu, Lola. Sinun pitäisi ryhtyä koomikoksi.
Mutta voisimmeko jatkaa töitä? Meillä on paljon tekemistä ennen keskiviikkoiltaa.
Sinä uskot minua, eikö niin? Carla tässä valehtelee.
Olemme tehneet kovasti töitä tämän tuotannon eteen, Lola.
Ja en anna sinun pilata sitä.
Olemme kaikki saaneet tarpeeksemme.
Oletko sinä?
Oletko sinä saanut tarpeeksesi?
Vajosin masennukseen, jonka vain Hamlet tunnistaisi.
Kertomani tarina oli uskottava ja mahdollinen, ja kaiken lisäksi se oli totta.
Kukaan ei uskonut minua.
Ehkä koskaan ei voi voittaa maailman Carla Santinisseja.
En koskaan ole tuntenut itseäni näin lyödyksi. Tunsin olevani pulu, enkä kaunis flamingo.
Mary? Ella on täällä.
Mene vain.
Minun on puhuttava sinulle.
En tunne oloani oikein hyväksi.
Lopeta ruikuttaminen. Tiedän mitä teet.
Mitä tapahtui kaikkein kohteliaammalle tytölle koko New Jerseyssä?
Mitä väliä sillä on enää? Tiedämme olleemme juhlissa.
Tiedämme keitä tapasimme, ja mitä teimme.
Nouse ylös!
En voi. En vain voi.
Oletteko nähneet Lola Steppeä?
Onko kukaan nähnyt Lola Steppeä? Lola?
Tiedätkö, olen oikeasti kipeä. Kysy vaikka äidiltäni.
En usko. Yrität luistaa esityksestä.
Olen niin kipeä, että voin saada keuhkokuumeen, tämä olisi kuolinvuoteeni ja sinä tuomitsijani.
Et voi tehdä näin, Lola.
Kaikki luottavat sinuun.
Entä vanhempasi ja Sam?
Sam ei ole koskaan käynyt aikaisemmin koulun tapahtumissa. Nytkin hän tulee vain sinun takiasi.
Lola Steppe, minun Elizani.
Pois tieltäni.
Tunti esityksen alkuun.
Entä minä?
Olin onneton, kunnes tulit Dellwoodiin. Luulin, että kaikilla on samanlainen elämä kuin minulla.
Tehdään kaikki mitä sinulta odotetaan, kun sinulta odotetaan sen tekemistä.
Kyseenalaistamatta mitään.
Ainoastaan saatoin odottaa, että vartuttuani minulla olisi vanhempieni kaltainen elämä.
Sitten kohtasin sinut.
Annoit rohkeutta minulle, Lola.
Ansiostasi olen tarpeeksi rohkea olla erilainen.
Älä koske minuun!
Olet häpeäksi!
Ainoa asia, jolle Carla ei voi mitään on se, että olet Eliza Doolittle.
Aioitko luovuttaa roolin hänelle?
Mary, jätin viestin isällesi. Pitäisikö soittaa neiti Baggolille?
Ei.
Minulle tuli ihmeparantuminen.
Minun on oltava varma.
Oletko valmis tähän?
Valmis? Neiti Baggoli, synnyin näyttelemään Elizaa.
Pukeudu rooliasuun aloitusta varten. Näytä niille!
Minuakin ihmetyttää, että saan kaiken mitä haluan.
Ota pukuni pois päältäsi.
- Tästä lähtien minä olen Eliza. - Pois minun asustani.
- Nauti esityksestä. - Kiitos, totta kai.
Ja riisuudu ensimmäisestä rooliasustani!
Viisi minuuttia alkuun, hyvä yleisö.
Viisi minuuttia.
Pois puvustani.
- En! - Pois puvustani!
- En! - Pois puvustani.
- Anteeksi, neiti Baggoli. - Mukava nähdä sinua.
Otatko jäätelöä?
Sinä pärjäät hienosti.
Minua pelottaa, tunnustan sen.
Mutta jännittää myös.
Älä pelkää.
Sinä pärjäät upeasti, Lola.
Sanoit minua Lolaksi.
Sinä olet Lola.
Onnea!
Painakaa välilyöntiä, lapsukaiset.
Sinulla ei ole oikeutta kirjoittaa ylös sanomisiani.
Nuo ovat minun omia sanojani.
Juuri sopivasti. Juuri sopivasti.
Kaupunkielämää.
Tämä tyttö työskentelee keskustassa New Yorkin kaupungissa.
Ympärillään jotain ei niin kaunista.
Vanhemmilta sai rakkautta ja lämpöä.
Pysyäkseen vahvana ja kulkeakseen oikeaan suuntaan.
Juuri sopivasti, juuri sopivasti kaupunkielämää.
Elän juuri sopivasti kaupunkielämää.
Elän juuri sopivasti, kaupunkielämää varten.
Sanokaa "New York".
New Yolk.
New York.
Ärrällä.
New Rolk.
Et osaa puhua.
Katsotaan osaatko kävellä.
Käännyin kohtaamaan itseni.
Vaikka en saanut silmäystäkään, kuinka muut näkevät huiputtajan.
Kai minun täytyy mennä testiin. Ottaa testi.
Käänny ja kohtaa muutos. Sinun on muututtava uudeksi tytöksi.
Aika saattaa minut muuttaa. Mutta en aikaa muuttaa voi.
Kaikki hyväksyivät minut takiasi.
Kaikki sinun takiasi?
Minäkin olin siellä!
Tein kovasti töitä, saadakseni näyttämään sinut hyvältä!
No, mitä aioit seuraavaksi kultaseni?
Minusta tulee opettaja.
Opettajana oleminen on arvokkainta, mitä ihminen voi olla.
Bravoo!
Tuo tyttö oli maailman lapsi uneksiessaan ja etsiessään itseään.
Hän on elänyt siellä, ei muuta. Hän aikoo muuttaa kohtaloaan.
Hän on aito.
Tuo tyttö oli ainutkertainen teini-ikäinen draamakuningatar.
Kuuma, rankka, aina vaan wannabee.
Katsot perään etkä uskoa voi.
Se tyttö olin minä.
Elämä on taidetta, maalaa se värein. Tee siitä mitä vaan, älä jää rooliin kiinni.
Et tarvitse huippuälyä, onnistuaksesi tehtävissä. Älä vain epäröi, usko vain itseesi.
Stu Wolff?
En voi uskoa.
Kutsuiko isäni sinut tänne?
Ei.
Saanko tulla kumminkin?
Kyllä!
Totta kai.
En voi uskoa, tämä on hullua.
Lolan isä sanoi, että hän olisi täällä.
Olet kotonani Lolan takia?
Tiedätkö? Mikset jäisi tänne?
Jää, niin haen hänet.
Ja menen hakemaan hänet. Pysy sinä täällä.
Enkö voi tulla sisälle?
Katsokaa kuka tuli tapaamaan minua.
Hei kaverit.
Katsokaa kuka tuli.
Onko hän Stu Wolff?
Katsokaa kuka tuli kotiini.
Hei, Ella. Halusin vain tulla sanomaan...
Lola!
Unohdit tämän meille.
Olin kuvitellut tämän tilanteen hulluimmissa unelmissani.
Ehkä jos et kuvittelisi hulluja kuvitelmia -
ihmiset kuten Stu Wolff eivät palauttaisi korujasi henkilökohtaisesti.
Tule nyt, se on vain käsi.
Kiitos kun ilmaannuit.
Kuinka olet voinut?
Kuivilla.
Olen parantumassa.
Jälleen.
Eräs ihana ihminen kertoi, että olen juoppo, enkä pitänyt kuulemastani.
Kuulostaa pahalta.
Mutta se herätti minut.
Joten ehkä joskus lähiaikoina voimme puhua mahtavasta musiikistasi.
Sano vain milloin.
- Minä saan sanoa milloin? - Kohtuullisen ajan päästä.
Haluatko tanssia?
Ehdottomasi.
Tämän minä opin. Kun olet onnellinen, koko maailma muuttuu New Yorkiksi.
Ja että unelmat ovat tärkeitä.
Joskus kun et edes etsi, ne löytävät sinut.
Ja Sam. Hän oli ollut siellä koko ajan. Mutta kun avasin sydämeni hänelle, ajattelin -
nyt kun urani on alkanut, voisin ottaa poikakaverin.
Ensimmäistä kertaa ymmärsin, että aito todellisuus voisi olla paljon hauskempaa kuin kuvitelmat.
Ja voitko uskoa, että kaikki tämä tapahtui -
Dellwoodissa, New Jerseyssä. Kaikista maailman paikoista?